Nu ska jag berätta om min bror. Min bror Jonatan Lejonhjärta.
Det är nästan som en saga, och ändå är allt sant.
Fast det vet bara Jonatan och jag.
Alla i hela stan tyckte om Jonatan.
Jonatan hette egentligen Lejon, precis som mamma och jag.
Jag heter Karl. Jonatan kallar mig för Skorpan-
-bara för att han tycker så mycket om skorpor, säger han.
Det var den där dagen jag hade fått veta att jag snart skulle dö.
En av tanterna som mamma syr klänningar åt sa det.
- Vad är det, Skorpan? Är du ledsen? - Ja...
Jonatan, vet du om att jag ska dö?
Ja, jag vet det.
Hur kan det vara så hemskt, att en del måste dö innan de ens fyllt tio år?
Vet du, Skorpan? Jag tror inte att det är så hemskt.
Det är väl hemskt att bara ligga i jorden och vara död.
Det är bara skalet av dig.
Du själv flyger i väg nån annanstans, långt bort.
Vart då?
- Till Nangijala. - Nangijala...?
Nånstans bortom stjärnorna. Där är det lägereldarnas och sagornas tid.
Där får du uppleva äventyr. Det är nåt annat än att ligga här och vara sjuk.
I Nangijala blir du frisk och stark.
Mamman sjunger Dör jag på sjön, du ljuva, kanske en kväll
flyger en snövit duva hem till ditt tjäll
Karl hostar
...flyger en snövit duva hem till ditt tjäll
Du kanske också kommer flygande till mig nån kväll...från Nangijala.
Och så sitter du där på fönsterblecket som en snövit duva.
Här - honungsvatten, Skorpan.
Jonatan, jag är rädd. Jag vill inte komma till Nangijala.
Jag vill vara här hos dig.
Jag kommer ju dit jag också, så småningom.
Du kan ju leva tills du blir 90 år, då får jag vänta på dig till dess.
Ja, men även om jag blir 90 år...
...så är det bara som två dar hos dig. Två dagar står du väl ut ensam?
Du kan klättra i träd och göra upp en lägereld.
Sitta nere vid ån och meta.
Och så rätt som det är när du får upp en abborre, så kommer jag flygande.
Tänk vad det vore bra om det var du som kom först och satt och metade-
-och det var jag som kom flygande.
Men i stället kanske jag måste leva på jorden utan min Skorpa i 90 år.
Det var vad vi trodde, men så blev det inte.
Jonatan är i Nangijala nu.
Vi hoppade. Jag klarade mig, men inte Jonatan.
Kära Jonatan Lejon-
-borde du inte egentligen ha hetat Jonatan Lejonhjärta?
När vi läste om den modiga engelska konungen Rikard Lejonhjärta...
Jag var inte med på Jonatans begravning, för jag var så sjuk.
Hans gamla skolfröken höll tal för honom.
Det var bra att hon hittade på det där om Lejonhjärta - verkligen bra.
Jag är rädd. Tänk om Nangijala inte finns.
Tänk om det bara är en sån rolig sak som Jonatan brukade hitta på.
“Flyger en snövit duva hem till ditt tjäll.”
Jonatan...!
Då är det sant.
I Nangijala, i Körsbärsdalen...
Sitter du nere vid ån när jag kommer?
Nej...jag är inte rädd längre.
Hälsa till Nangijala! Jag kommer snart!
Han hostar
Jonatan...
Jonatan!
- Jonatan! - Skorpan!
Skratt
Jonatan...
Jonatan!
Skrik och skratt
- Titta, jag kan simma! - Det är väl klart, du är i Nangijala!
Jonatan, vi har kaniner! Åh, vad de är fina.
Jonatan, får jag ta ut en och leka med?
Titta, vi har hästar också!
- Åh, vad fina de är! - Det här är Grim och Fjalar.
- Gissa vilken som är din. - Min...?! Men jag kan inte ens rida.
- Kunde du inte simma? - Jo, men kan jag rida också?
- Ja. Gissa vilken som är din. - Den vita, kanske.
Nej, där högg du i sten. Grim, det är min häst. Fjalar är din.
Min häst...!
Sofia!
Jaså, Jonatan, din bror har äntligen kommit nu.
- Det här är Sofia. - Ja. Jag tog med lite mat åt er.
Vi ses väl på Guldtuppen i kväll? Ta med Karl.
- Hur är det att vara i Körsbärsdalen? - Vi har galopperat i dag.
Jag kan simma.
Oj, vad jag är fin! Du är ännu finare. Du ser ut som en prins.
Gapskratt
Du sa att i Nangijala får man vara med om äventyr från morgon till kväll.
Om nätterna också. Minns du det? Men här verkar ju så lugnt så.
Ja, men det finns äventyr här som inte borde finnas. Bli inte rädd.
- Kom ihåg att du heter Lejonhjärta. - Skorpan Lejonhjärta.
Vi får kalla dig Karl, så ingen skrattar åt dig.
- Jag har aldrig varit på ett värdshus. - Det är väl inget farligt.
Det är bara snälla människor här inne.
Musik
- Här kommer Jonatan! - Ja, här kommer Jonatan!
Här kommer ju bröderna Lejonhjärta, båda två!
Det här är min bror, Karl Lejonhjärta, som äntligen har kommit.
Honom ska ni vara snälla mot, lika snälla som ni har varit mot mig.
Vi ska nog bli goda vänner. Jag heter Jossi, men kallas för Guldtuppen.
Mig kan du komma till när du vill. Glöm inte det, Karl Lejonhjärta!
Nu ska du få nånting att äta. Kom!
Budskapet kommer i morgon bitti. Kan du komma då?
- Har du berättat för Hubert? - Sch!
Nå, Karl, vad tyckte du om din häst?
Det är den finaste häst som finns.
Vad är det för märkvärdigt med Sofia?
Just det, vad är det för märkvärdigt med Sofia? Det har jag undrat länge.
- Vad är det för en? - Han...han heter Hubert.
Han vet mycket väl vad det är för märkvärdigt med Sofia.
Sång Sjung du min dal med brinnande röst
tyst dina heta sånger
Sjung markens gräs och susa vart träd
sakta om dagen som kommer
Sjung källa och flod sjung stenar och jord
Ge oss till tröst era sånger
O, sjung du min dal och brinn i din tro
på frihetens dag som kommer
Vad de hälsade artigt på Sofia. Vad är det för särskilt med henne?
Ja, säg det du? Vi kallar henne för Duvdrottningen.
Duvdrottningen?
Jonatan, var du en av Sofias duvor när du kom till mig?
Ja, endast Sofias duvor kan flyga genom himlen, hur långt som helst.
Och det är bara de som kan ta sig in i Törnrosdalen.
Det är så här, Nangijala har två gröna dalar.
Här ligger Körsbärsdalen, och där borta...
...bortom bergen ligger Törnrosdalen.
Den har Tengil och hans svarta ryttare erövrat. Folket är hans slavar.
Men Sofias duvor, de flyger över berg och murar med sina budskap.
Jaså, ni ska till Sofia. Vad ska ni göra där?
- Jag är hennes trädgårdsdräng. - Ja, jag vet det, Jonatan.
- Och du är ute och jagar? - Jag tänkte skjuta ett par vildkaniner.
Jaså, trädgårdsdräng, minsann...
Varför ser du så ledsen ut, Sofia?
Jag hittade Violanta död med en pil i bröstet och budskapet var borta.
Då har vi alltså en förrädare i Körsbärsdalen.
Tack och lov, där kommer Paloma!
Har du ett bättre budskap åt mig den här gången, Paloma?
- Jag orkar inte höra om bara olyckor. - Vad står det?
"Orvar greps i går och sitter nu fången i Katlagrottan."
"Nån i Körsbärsdalen har förrått hans gömställe. Ta reda på vem."
Det är inte sant! Vem kan vara så usel?
Jag vet inte. Inte än, men Gud hjälpe honom när jag får veta det.
Lille Karl ser så fundersam ut.
Berätta allt för honom. Han måste också veta.
Utan Orvar får Törnrosdalen aldrig sin frihet tillbaka.
Han leder kampen mot Tengil. Nu är han fast i Katlagrottan i Tengils land.
Jonatan.
Jonatan!
- Jonatan! - Ja... Vad är det?
- Vet alla om det här i Körsbärsdalen? - Vad då?
Det här med Sofias duvor som flyger med hemliga budskap över bergen.
Nej, bara de som vi tror att vi kan lita på.
Men bland dem finns en förrädare.
Skorpan, du kommer att bli ensam i Ryttargården en tid.
- Jag måste till Törnrosdalen. - Vad säger du?! Skäms du inte?!
Skorpan!
Ska du kasta dig i gapet på Tengil, så tänker jag följa med!
Jag tänker inte sitta och vänta. Du kanske inte ens kommer tillbaka!
Skorpan...
Jag kan inte ta med dig på nåt så farligt.
Jag är Sofias närmaste man. Jag måste rädda Orvar.
Varför kan inte Sofia ge sig i väg själv då?
Vi har inte råd att bli av med henne. Hon leder kampen. Det vet Tengil.
Den som fångar henne död eller levande får 15 vita hästar i belöning.
Hur många får den som fångar dig då?
Varför måste du göra sånt där som är så farligt?
Det finns saker som man måste göra, trots att det är farligt?
- Varför då? - Annars är man ingen människa...
...utan bara en liten lort.
Jonatan!
- Är det säkert att du kommer tillbaka? - Var inte ledsen. Det är säkert.
Jag vet inte ens vart du ska.
Till Törnrosdalen och sen till Tengils land - till De Uråldriga Bergens berg.
- Nej, skjut inte! - Vad gör du så långt hemifrån?
Jag rider. Du är ute och jagar, ser jag.
Det kan man säga, ja.
Be Jonatan titta ner på Guldtuppen nån gång.
Han är i bergen och jagar varg.
Sofia!
- Nämen Karl, är du ute så här sent? - Det är Hubert som är förrädaren!
Han försökte skjuta en av dina duvor!
Vem som helst, men inte Hubert. Han slåss för friheten, precis som vi.
- Har du hört nåt från Jonatan? - Varken gott eller ont.
- Är det svårt att vara ensam? - Jag längtar efter Jonatan.
- Hjälp! - Jonatan!
Ja, Jonatan, jag kommer.
Jag gör det. Jag är ingen liten lort!
Har han redan varit här?
- Då skulle han väl ha väntat. - Vem kan det då vara?
Han ska få, om han inte kommer i tid!
Vad gör han för nytta den där karln? Skjuter brevduvor.
Dags att sätta Katlamärket på honom, så man vet var han hör hemma.
Det ska bli mig ett sant nöje.
Titta, där kommer han äntligen!
- Är det dags att komma nu? - Jossi...
Det här är från duvan jag sköt i natt.
Att Lejonhjärta är på fri fot vet vi! 100 man jagar honom dag och natt.
Ta reda på var han gömmer sig.
Han har en bror i Körsbärsdalen som han älskar.
Vi kan använda honom som lockbete och fånga både Sofia och Lejonhjärta.
Varför har du inte sagt det tidigare?
Jag vill inte att ni ska göra pojken nåt illa.
- Du har väl inte glömt lösenordet? -"All makt åt Tengil - vår befriare!"
Nej, och Tengil har väl inte glömt sitt löfte till mig?
Jossi - hövding över Körsbärsdalen!
Visst, och Katlamärket ska du också ha.
Nej!
Aj!
Nu vet du för eviga tider att du är en av de våra, så förrädare du är!
Den där... Det blir en godbit för Katla.
Ta ut hästarna.
Titta, där kommer de ju!
Fjalar gnäggar Tyst, Fjalar!
Hur länge har du legat här och spionerat?
Nå, var hör du hemma? Körsbärsdalen eller Törnrosdalen?
Var bor du?!
- Törnrosdalen. - Det ska vi nog ta reda på.
- Vad hade du uppe i bergen att göra? - Jag skulle bara titta på månskenet...
- Vilka är dina föräldrar då? - Mina föräldrar...?
- Jag bor hos min farfar. - Vad heter han då?
Vad han heter?
- Bara farfar. - Du är visst lite dum.
- Var i Törnrosdalen bor han då? - I ett vitt litet hus...
Den farfadern och det huset ska du få visa oss.
- Lösen! - All makt åt Tengil - vår befriare!
- Vem är den figuren? - En dumming som vi hittade i bergen.
Hur kom han ut ur Törnrosdalen i går kväll?
- Vem hade vakten i går kväll? - Maka på dig, vi ska in!
Rid före och visa vägen.
Halt!
Sök igenom vagnen!
- Var har du farfar? Är det långt kvar? - Nej, inte så värst.
Varför stannar du?
Känner du igen den här ungen?
Om du inte hittar din farfar snart, så kastar vi dig i Katlagrottan.
Hjälp mig! Rädda mig! Säg att du är min farfar.
Vad menar du med att vara borta så länge?
Vad har du gjort eftersom soldaterna är här?!
Hur ser du efter dina barnbarn?
Han var långt borta i bergen. Det är dödsstraff på att vara där.
- Har du det? - Det har han.
För att se på månskenet!
Är du verkligen så galen, pojk?
Om du inte sköter dig bättre, har du snart inga barnbarn kvar!
Så ja, så ja, det är över nu.
- Jag önskar att du var min farfar. - Ja, din farfar kan jag väl vara.
Men jag heter Mattias. Vad heter du?
Jag heter... Snälla Mattias, mitt namn är hemligt, men kalla mig Skorpan.
Du, vakna.
Kom ska du få se nånting, Skorpan Lejonhjärta.
- Jag sa inte att jag heter Lejonhjärta. - Nej, det sa du inte.
För det är ett namn som man inte ska säga högt i Törnrosdalen.
Ja, nu ska vi se.
Gå ner, du.
Gå ner, bara.
Det är inget farligt.
Jonatan!
- Tycker du illa om att jag kommer? - Nej, Skorpan.
Jag som har längtat efter dig så.
Du skrek... Du skrek på hjälp.
Varför skrek du?
Jag såg Katla. Jag såg vad Katla gjorde.
Jonatan, nu vet jag vem förrädaren i Körsbärsdalen är. Det är Jossi.
Flyg, min Bianca, över Nangijalas berg till Körsbärsdalen.
Flyg till Sofia med förrädarens namn!
- Vad gör du ute, gubbe? - Spring i väg till farfar!
Det är så fint väder i kväll.
Du vet väl att det är dödsstraff på att vara ute efter solnedgången.
- Förresten var har du pojken? - Pojken...? Pojken?
Här är han!
Ska inte du upp i bergen och se på månskenet? Vad var det du hette?
- Skorpan. - Skorpan.
Tala om för farfar vad som händer om ni inte är inne efter solnedgången.
- Kom så går vi in, Skorpan. - Hör du, gubbe!
- Du vet inte var Lejonhjärta finns? - Jag känner ingen Lejonhjärta.
Tur för dig, för det är dödsstraff för den som håller honom gömd.
Dödsstraff hit och dödsstraff dit... Det är det enda de tänker på.
Trumpeter
Folk i Törnrosdalen!
Från De Uråldriga Bergens berg över De Uråldriga Flodernas flod-
-har er befriare kommit. Tengil av Karmanjaka har nåt att säga er!
Detta säger vår nådige furste: Han är missnöjd med folket i Törnrosdalen!
Lejonhjärta är ännu inte funnen! Törnrosdalens folk gömmer honom.
Vår nådige furstes tålamod är snart slut.
Han kommer att bestraffa Törnrosdalen hårt och skoningslöst!
Men vår nådige furste väntar en tid med den blodiga bestraffningen!
Och hör på gott folk, han kommer till och med att utfästa en belöning!
Tjugo vita hästar får den som fångar Lejonhjärta åt honom!
- Då kniper jag den räven. - Har du inget hut i dig?
- Nej, det har jag inte, inte mycket. - Jonatan!
- Är du alldeles från vettet? - Jag måste också se vad som sker.
Vår nådige furste har ännu ett ärende!
Alla arbetsföra män i Törnrosdalen, stig fram!
- Vad ska han göra med dem? - De ska till Karmanjaka.
De får släpa sten till Tengils fästning-
-den som han har byggt uppe i De Uråldriga Bergens berg.
Där får de släpa tills de inte orkar mer och sen får Katla dem.
Nej, nej, nej...
Tyrann, en gång ska du också dö!
Har du tänkt på det?
Gråt
- Var slutar gången? - På andra sidan muren.
- Ja, när den blir färdig förstås. - Och sen?
Sen ska vi befria Orvar ur Katlagrottan.
Jonatan... Vem är Katla?
Steg ovanför
Är ni från vettet? Låter ni luckan stå öppen utan att nån står på vakt?
Pränta in det här i skallen: Låt aldrig Jonatan vara där nere-
-utan att luckan är stängd! Vi lever i ett land där Tengil regerar.
Jag är ledsen, vi glömde oss. Här har du mer jord till din åker.
Mörk ska natten vara i Törnrosdalen.
Här finns många ögon som vill se sånt som de inte ska se.
Vad är det frågan om?
- Vad är det frågan om här? - Det ska du snart få se!
- Upp med dig! - Aj!
Lejonhjärta finns inte. Det är ett påhitt för att få skräpa ner hos folk.
Akta dig gubbe, så jag inte skär örona av dig! Och näsan också kanske!
Titta, det brinner! Är ni från vettet? Vräka ut ull framför en eldstad!
Tig, annars så vet jag flera sätt att få dig tyst!
Ska ni inte röja upp efter er?
Röj upp i din svinstia själv, gubbe!
De går in i stallet.
Du behöver inte två hästar. Sätt ditt bomärke på den här.
- Du ger med glädje Tengil hästarna. - Jag känner ingen glädje.
Det gör du visst. Vi skickar en man som hämtar hästarna i kväll.
Vill du leva, så ger du honom brickan med ditt bomärke på.
Tengil vill ha bevis på att du ger dina hästar frivilligt.
Ska man skratta eller ska man gråta?
- Du kan klä dig som Tengilssoldat. - Det hjälper oss inte.
Så där, ja. Gråt inte i soppan, lilla Skorpan.
Det är tillräckligt mycket vatten i den.
Lösenordet... Bara jag hade det där lösenordet!
Vilket lösenord?
Man måste ha lösen för att passera ut och in genom stadsporten.
Det hörde jag av Jossi när jag låg i...grottan.
- Kommer du ihåg det? -"All makt åt Tengil - vår befriare."
Vet du en sak? Jag tycker om dig.
Ta väl vara på dig, Mattias, tills vi ses igen.
Du också. Ta väl vara på dig, Jonatan Lejonhjärta.
Adjö då, lille pojk! Glöm inte din farfar!
Nej, jag ska aldrig glömma dig. Aldrig!
- Farfar, tror du att vi hittar Orvar? - Jag ska gå här och önska det.
Tänk om inte Jonatan är i skogen och väntar på mig nu då?
Tänk om han inte kom ut ur porten.
Det knackar
Hör du, gubbe! Stallet är ju tomt! Var har du dina hästar?
Mina hästar...? Dem har ni ju för böveln redan hämtat.
Va?!
- Hör efter i porten! - Jag förstår inte.
Kan jag hjälpa att ni virrar till det så att ni inte vet vad ni gör?
Karmafallet. De Uråldriga Flodernas flod.
Nu ska vi äta och sova. I morgon måste vi fortsätta till fots.
- Men Grim och Fjalar då? - De är trygga här tills vi återvänder.
Där, på andra sidan ligger Karmanjaka - Tengils land.
Vi sitter vid en lägereld, du och jag.
Det har jag längtat efter hela mitt liv.
Lägereldarnas och sagornas tid, minns du att du sa det?
Fast då visste jag inte att sagorna skulle vara så onda i Nangijala.
- Måste det vara det jämt då? - Nej.
När slutstriden är över...
...då blir väl sagorna vackra igen och livet lätt och enkelt att leva.
Men slutstriden, Skorpan, den kommer att bli en ond saga-
-som bara handlar om död. Och den striden måste Orvar leda.
Jag duger inte till att döda nån.
Nej... Nej, jag vet det.
Åskknallar
Vrål
Vad var det? Där!
Jonatan, jag är rädd.
Lugn, hon kan inte komma hit.
Hon är ett vidunder.
En drakhona uppstigen från urtiden, lika grym som Tengil själv.
När han blåser i sin stridslur då lyder hon blint.
Då kommer hon krypande till honom som en hund.
Där uppe ligger Tengils borg.
- Var ligger Katlagrottan då? - Kom.
De svarta hämtarna kommer med Katla i kväll!
Tala om för grisen att nu får han mat för sista gången i livet.
Vad är det de brukar säga? Orvar kan dö, men inte friheten!
Vi får se vad Katla säger om det i kväll.
- Där kan vi väl aldrig komma in? - Nej, inte genom kopparporten.
Men i sagorna berättas det om en annan ingång - norr om bergen.
Ja, den här är det. Jag vet inte vad som väntar mig i mörkret där inne-
-men dit ska jag.
Det blir en lång och svår väg-
-så det kan dröja innan jag kommer tillbaka.
Om du går dit in, då följer jag med.
En dörr öppnas
Jaha du, Orvar från Törnrosdalen.
De svarta hämtarna är på väg.
Tengil har bestämt att du ska få ha en fackla hos dig dina sista stunder-
-så att du vänjer dig vid ljus igen och kan se Katla när du möter henne.
- Vilka är ni? - Jonatan och Karl Lejonhjärta.
- Vi har kommit för att befria dig. - Jonatan! Dig har jag hört talas om.
Jag ska nog få ut dig härifrån.
Han är borta! Han har flytt in i berget!
Fången har flytt!
Du, rid till Tengils borg och rapportera!
Varsko alla posteringar! Fort! Spärra bron!
Orvar skrattar
Tack! Tack, Lejonhjärta!
Ta kläderna så låtsas vi att du är Tengilssoldat och vi är dina fångar.
De stinker hat och förtryck!
Vi måste ta oss till Törnrosdalen.
Spärra alla vägar ut ur Karmanjaka! Fången har flytt!
Skynda på!
- Lösen? - All makt åt Tengil - vår befriare.
Två fångar som ska ge upplysningar om vapengömmor i Törnrosdalen.
Ge er i väg, era lymlar. Raska på!
Vad tar ni er till? Ingen får passera!
Kom igen!
Släng av mig bakom en krök när inte soldaterna ser på och rid ikapp Orvar.
- Tror du att du vågar det? - Nej, men jag vill inte vara en lort.
Jag hämtar dig när Orvar är i säkerhet.
En häst gnäggar
- Sofia! - Nämen Karl, vad gör du här?!
- Var är Jonatan? - Han räddade Orvar ur Katlagrottan.
Vad säger du? Det menar du inte?!
Det var den bästa nyhet vi kunde få.
- Nu reder det sig för Törnrosdalen. - Vart är ni på väg?
Jossi ska visa oss var man bäst kan bryta igenom muren.
Jossi, ja!
Karl Lejonhjärta...att man skulle träffa dig här.
Sofia, hur mår duvorna? Bianca?
Hon kom aldrig tillbaka. Hon måste ha blivit skjuten.
Jag förstod det. Det är Jossi som är förrädaren.
- Jag trodde att det var jag. - Sluta häva ur dig beskyllningar.
- Jag ber om förlåtelse, Hubert. - Jossi då?
Fråga vilka han träffar uppe i bergen.
Fråga honom hur han förrådde Orvar.
Visa vad du har på ditt bröst!
Vad är det för dumheter? Vi har ju bråttom.
Inte så bråttom, Jossi!
Visa ditt bröst!
Förrädare! Förbannelse över dig och det som du gjort Törnrosdalen!
Nej, Hubert! Låt honom löpa.
Jag ska straffa dig, Sofia! När jag blir hövding över Körsbärsdalen!
Aah!
Arma Jossi. Du kommer aldrig mer till Körsbärsdalen!
Till Karmafallet kommer du, och ingen annanstans.
När kommer de? Vi kan inte hålla det hemligt hur länge som helst.
Ryttarna har redan passerat bergen. De kanske är här i kväll eller i natt.
- Vi behöver alla från Körsbärsdalen! - Alla som kan slåss är på väg hit.
- Folket i Törnrosdalen svälter. - Bröd och vapen är på väg hit.
Stridens dag! Befrielsens dag!
Befria dalen från Tengils män...
- Döda, menar du alltså? - Ja, vad skulle jag annars mena?
Nej, det är klart... Men jag kan inte döda nån. Det vet du, Orvar!
Om alla tänkte så, skulle ondskan regera i evighet.
Om alla tänkte som Jonatan, så skulle det inte finnas nån ondska.
- Du har gjort tillräckligt för oss. - Din närvaro skulle betyda mycket.
Bara att folk får se Lejonhjärta mitt ibland dem, det skulle betyda mod!
Nej, kom med mig, Skorpan.
- Vad bra det är att ha en farfar! - Ja, det är klart.
Men det är ganska bra att ha en Skorpa ibland också.
Det är dags.
Flyg högt. Du bär budskap till alla som ser dig att stridens dag är inne-
-och frihetens, hoppas jag.
Framåt!
Stridsrop
Jag vill inte att han ska dö...
- Då får jag försöka låta bli det. - Ja...
Jonatan!
Jonatan Lejonhjärta! Du behövs där ute!
Fjalar har kommit!
Då ger vi oss i väg. Ja!
Segern är vår!
Mattias!
Mattias! De flyr! Vi vinner!
Stridsluren ljuder
Ett vrål
Katla kommer! Tillbaka!
I väg då!
Katla vrålar
Han blåser i luren
Vrål
Han blåser i luren
Vrål
Vi är fria, men vad har det inte kostat i människoliv?
- Jag ska bara gå in till farfar. - Men farfar... Du förstår att han...
Skorpan, Mattias har gett sitt liv för Törnrosdalens frihet.
Vi kan inte sörja de döda eller glädjas åt friheten så länge Katla finns.
Ge mig luren så ska jag fjättra Katla i sin håla!
Nej, det gör jag. Så länge jag har den här behöver jag inte vara rädd.
- Sen ses vi i Körsbärsdalen allihop. - Det gör vi, hoppas jag.
Här har Katla gått fram.
Han blåser i luren
Hon har sökt sig hem till Katlagrottan.
Han blåser i luren
- Luren! - Vad ska vi göra nu?
Kom, vi måste härifrån.
Katla!
Vi kommer inte längre.
Kom!
Du rör inte Skorpan, ditt vidunder! Du rör honom inte!
Ta facklan, Skorpan.
Det finns sagor som inte borde få finnas, nu vet du vad jag menade.
Jag har ingen farfar längre...
- Var tror du Mattias är nu? - Han är i Nangilima.
- Där är Mattias nu. - Ja,
Jag vet... Han bor i en liten gård i Apeldalen.
Där är det dags att plocka äpplen nu. Vi borde vara där och hjälpa honom.
Han är för gammal för att klättra på stegar. Vi kunde bo hos honom...
...i Mattisgården... i Apeldalen...i Nangilima...
...och hjälpa honom med äpplena.
Vad är det, Jonatan?
Det börjar bli mörkt.
Gör upp en eld.
Karl Lejonhjärta...
Skorpan...det är nånting som jag måste berätta för dig.
Vad då?
Katla brände mig. Jag håller på att bli förlamad.
Jag kan inte röra benen...och snart kan jag inte röra armarna heller.
Tror du inte att det går över då, om du får vila lite?
Nej, Skorpan. Det går aldrig över.
Bara om jag kunde komma till Nangilima.
Om du kommer till Nangilima, blir du bra då?
Minns du...
...när det brann och vi hoppade?
Jag tog dig på ryggen, och jag kom till Nangijala.
Ja, det glömmer jag aldrig.
Jag tänkte...
...att vi kunde hoppa en gång till.
Du och jag...
...utför stupet där borta.
Kommer vi till Nangilima då?
Ja...
Tänk, vi kan hoppa oss ända till Nangilima.
Vad Mattias kommer att bli häpen.
- Men Grim och Fjalar då? - De väntar redan i Nangilima.
De dog av Katlas eld. Det är bara skalet av dem som ligger där borta.
Jonatan, jag tar dig på ryggen.
Du har gjort det för mig en gång. Så det blir rättvist.
- Vågar du det, Skorpan Lejonhjärta? - Ja,
Bara jag får sitta hos dig tills det blir alldeles mörkt.
Jag vågar, annars är jag bara en liten lort.
Skorpan Lejonhjärta...är du rädd?
Nej...
Jo, men jag gör det ändå. Jag gör det nu, så blir jag aldrig mera rädd.
Jag ser ljuset! Jonatan!
Nangilima! Jag ser ljuset! Jag ser ljuset!
Ljud av hästhovar
Textning: Maria Lindgren www.undertext.se